Gyvybė Žemėje turėjo spontaniškai generuoti save.
Mokslininkai mano, kad pirmosios gyvosios ląstelės Žemėje
atsirado per natūralų procesą - cheminę evoliuciją.
Ar tikrai gyvybė savaime susikūrė iš cheminių medžiagų?
Ar mokslas tai įrodė?
Kad tai išsiaiškintume, susisiekėme su Džeimsu Tūru,
vienu žymiausių sintetinės organinės chemijos specialistų.
Visi paveikslėliai, kuriuose molekulės susijungia į pirmąją ląstelę,
yra klaidingi ir juokingi.
Gyvybės kilmės tyrėjų bendruomenė
nebuvo sąžininga.
Jie parašo savo tyrimuose, kad pamatė kokį mažytį reiškinį
ir išplečia tai, ką jis reiškia gyvybės kilmės kontekste.
Tada jie bendradarbiauja su spauda,
o spauda dar labiau tai perdėdama išplečia.
Daugybė žmonių lieka apgauti,
manydami, kad gyvybė tikrai nebuvo sukurta.
Visa tai yra melas.
Mokslininkas Kreigas Venteris
laboratorijoje pirmą kartą sukuria gyvybę.
Susirinkome čia, kad praneštume apie pirmąją sintetinę ląstelę.
Net iš tolo nepriartėjome
prie naujos gyvybės sukūrimo.
Jie paėmė ląstelę, išėmė iš jos genomą,
pagamino panašų genomą ir įdėjo jį į ląstelę.
Panašu į tai, jei paimtumėte „Ford“ variklį,
įdėtumėte jį į „Buick“ ir sakytumėte „Aš sukūriau automobilius“.
Ne, jūs tiesiog paėmėte vieną detalę, ir tai net ne variklis,
o kompiuterio valdymo blokas, kurį įdėjote į kitą automobilį.
Būtent tai buvo padaryta.
Bet kompiuterio valdymo bloko sumanymą gavote iš kitų ląstelių.
Kiti teigia, kad laboratorijoje jiems pavyko sukurti protoląsteles,
kurios yra pereinamasis žingsnis į pirmąją gyvybę.
Galiu mėgintuvėlyje sumaišyti keletą cheminių medžiagų
ir šios cheminės medžiagos pradės jungtis į vis didesnes struktūras.
Protoląstelė juda.. medžiagų apykaitai ji gali naudoti energiją.
Protoląstelė yra nesąmonių nesąmonė.
Tai tarsi „protokalakutas“.
Iš mėsos parduotuvės paimu 9 kg supjaustytos kalakutienos.
Įmetu į puodą. Įpilu kalakutienos sultinio.
Pašildau, įmetu keletą plunksnų ir sakau: tai „protokalakutas“.
Taip, čia nėra tvarkos, bet jei palauksite pakankamai ilgai,
tas mišinys taps kalakutu.
Skamba juokingai, ar ne?
Būtent tą padarė gyvybės kilmės tyrėjai, kai sukūrė protoląstelę.
Argi mūsų nemokė, kad per šimtus milijonų metų viskas įmanoma?
Laikas iš tikrųjų yra priešas.
Jei paliksite šias atsiradusias chemines medžiagas,
jos suirs per kelias savaites.
Laiko skalėje iki gyvybės atsiradimo savaitės tėra akimirksnis.
Cheminės medžiagos suyra, todėl taip nebus,
kad molekulės susiformuos, sėdės ir lauks, kol atsiras kitos.
Organinė chemija taip neveikia.
Jei Žemėje gyvybė savaime nesusikūrė,
kaip dėl mokslininkų, manančių, jog gyvybė atkeliavo iš kosmoso?
Gyvybė turėjo atsirasti, nesvarbu, iš Žemės ar kitos planetos.
Turėjo būti gyvybės pradžia.
Turėjo atsirasti pirmoji ląstelė.
Kaip tai įvyko?
Mes nežinome.
Kodėl, pažengus tyrimams ir gyvybės mokslams,
vis tiek negalime to išsiaiškinti?
Tęsiantis gyvybės kilmės tyrimams,
problema tampa ne lengvesnė, o vis sunkesnė.
O sunkesnė ji tampa todėl, kad vis daugiau suprantame ląstelės sudėtingumą.
Molekulinis biologas Daglas Aksas paaiškins šią probelmą.
Kad suprastume, kokia sudėtinga yra gyvoji ląstelė,
įsivaizduokime gamyklą su tūkstančiais kartu veikiančių mechanizmų,
koordinuotai atliekančių užduotį.
Ląstelė yra žymiai sudėtingesnė už tokią gamyklą.
Nes gamyklos pačios neatlieka savo priežiūros ir remonto, tai daro žmones.
Gamyklos tikrai nekuria kitų gamyklų.
Tuo tarpu gyvoje ląstelėje
visos susidėvėjusios dalys automatiškai atkuriamos.
Negana to, ląstelė taip pat gamina naują ląstelę.
Žmonių sukurtos gamyklos tam nė iš tolo neprilygsta.
Kad gyva ląstelė egzistuotų ir atliktų tokias sudėtingas užduotis,
reikia išsamių instrukcijų, kurios chemiškai užkoduotos mūsų DNR.
Jei ir turite nukleorūgščių, kokių turi DNR arba RNR,
privalote turėti tikslią seką.
Nes tai išverčiama į komandas,
kokius organizmui būtinus baltymus reikia pagamtinti.
Tai vadinama informaciniu kodu.
Iš kur atsirado visa ši informacija,
šios detalios instrukcijos, kad būtų sukurta pirmoji ląstelė?
Neturime įrankio, kad tai įvertintume chemijos srityje.
Laboratorinė chemija gal ir negali, bet Styvenas Majeris įsitikinęs,
kad gyvybės kilmės mokslas tam turi įrankių.
Ar žinome ką nors,
kas gali kurti naują informaciją?
Juk tai galėtų paaiškinti pirmosios ląstelės kilmę?
Manau, kad taip. Tai - protingas sumanymas.
Protingas sumanymas - tai teorija, jog kai kurie gamtos bruožai,
geriau paaiškinami kaip protingos priežasties,
o ne atsitiktinio betikslio proceso rezultatas.
Nes iš savo patirties žinome, kad protingi veikėjai gali kurti informaciją
ir iš tiesų ją kuria skaitmenine arba tekstine forma,
kokią randame ir DNR molekulėje - funkcionalią skaitmeninę informaciją.
Kai tik matome informaciją ir atsekame jos šaltinį,
nesvarbu, ar ją randame programinės įrangos kode,
knygos pastraipoje, ar hieroglifų užraše,
visada atrandame, kad tai sukurta protu.
Nepasiduokite kvailinami.
Materialistai yra kaip niekada toli nuo gyvybės kilmės paaiškinimo,
tačiau jie vis atsisako atsižvelgti
į vienintelį žinomą ir stebimą šaltinį,
galinti kurti informacinį kodą - protą.
Mes nesame materialistai.
Mes matome žmogaus sielą.
Patiriame meilę.
Gyvename su tikslu.
Kovojame už teisybę.
Esame tylioji dauguma ir daugiau nebetylėsime.