Išoriniame, arba fiziniame, pasaulyje visi žinome
apie standartinį priežasties ir pasekmės principą.
Žinote: „Objektas A veikia objektą B jėga X.“ Visi tai suprantame, nes
tai taikoma beveik viskam – nuo elektronų iki sportininkų.
Tačiau dabar pagalvokite apie įvykius savo vidiniame,
arba proto, pasaulyje. Iš kur kyla jūsų mintys?
Kai kurios mūsų mintys turi išorinių priežasčių,
pavyzdžiui, kai ką nors paliečiame ir staiga
suvokiame, kad tai karšta. Mes nesvarstome,
ar atitraukti ranką, ar ne. Mūsų smegenys jau
davė nurodymą tai padaryti – nevalingai. Kažkuria keista prasme „mes“
iš tikrųjų visai neatitraukėme rankos, nes „mes“ to nesirinkome.
Mūsų smegenys tai padarė prieš pasitarusios su mumis.
Antroji mūsų minčių priežastis yra vidinė.
Tarkime, galvojate apie didelį pristatymą ir,
jam vykstant, vis labiau nervinatės, o
kraujospūdis šokteli ir širdies ritmas pagreitėja.
Dabar niekas neveikia jūsų iš išorės. Visas
„priežastinis poveikis“ daromas viduje, tiesa?
Jūsų nerimą keliančios mintys verčia smegenis
siųsti signalus į širdį, ir mes tai suprantame.
Tačiau dabar noriu, kad pagalvotumėte apie trečią
minčių kategoriją – tai jūsų sąmoningi pasirinkimai,
pvz., toks paprastas dalykas kaip pasirinkimas, kur eiti pietauti.
Dabar, kai stebite save, kai galvojate apie savo mąstymą, ar tikite, kad
esate aktyvus veikėjas, vadovaujantis šiam procesui, ar kad esate tik pasyvus nurodymų
gavėjas – kad šiuo klausimu neturite jokio pasirinkimo, viskas priklauso nuo išorinių
jėgų: aplinkos, genetinių, cheminių, biologinių arba neurologinių?
Kitaip tariant, ar manote, kad visas jūsų mintis
nulemia išorinės priežastys, kurių jūs negalite
kontroliuoti, ar vis dėlto manote, kad jūs
kontroliuojate kai kurias, jei ne daugumą, savo minčių?
Dabar trumpam grįžkime prie mūsų pavyzdžio apie
pietus... grįžkime prie klausimo. Klausiu jūsų:
„Kur šiandien norėtumėte eiti pietauti?“
Jei viskas, kas jūs esate, yra smegenys, visiškai
fizinė neuronų ir sinapsių sistema, tuomet
nėra jokio „jūs“, kuris galėtų „pasirinkti“. Jūsų mąstymo procesai
iš esmės tėra sudėtinga vienas į kitą atsitrenkiančių elektronų domino serija.
Tai – tiesiog fizikinis priežasties ir pasekmės
principas, tiesa? Kažkas, ką galima iš esmės suprasti
fizikos ir chemijos terminais? Nėra jokio „jūs“, kuris būtų veikėjas ir svarstytų,
rinktųsi arba naudotųsi laisva valia.
Štai kodėl, jei esate tik smegenys, negalite turėti laisvos valios.
Jūs būtumėte tik fizinė mašina – labai sudėtingas, bet užprogramuotas kompiuteris.
Bet jei esate kažkas daugiau nei smegenys – jei esate tai, kas turi smegenis,
tada, kai jūsų paklausiu: „Kur norite eiti pietauti?“, pradėsite svarstyti:
pradėsite galvoti apie tai, kas jums skaniau,
kelionės į darbą ir atgal trukmę, galbūt net
skaičiuosite kalorijas. Apgalvosite įvairias
priežastis, kodėl verta pasirinkti tą vietą, o ne kitą.
Jūsų niekas neverstų galvoti apie bet kurį iš šių dalykų. Jūs patys pasirinktumėte
galvoti apie šiuos dalykus ir galėtumėte nustoti tai daryti, bet kada panorėję.
Taigi čia turime du skirtingus dalykus:
nematerialų protą ir materialias smegenis. Jūs
esate tai, kas turi smegenis, – jūs nesate jūsų smegenys.
Žiūrėkite, net jei būtumėte įžymiausias pasaulyje
smegenų ekspertas ir žinotumėte, kas darosi kiekvienam
elektronui kieno nors smegenyse tam tikru, konkrečiu
momentu, vis tiek neturėtumėte nė menkiausio supratimo apie
tai, kas vyksta to žmogaus mintyse.
Chirurgai gali prieiti prie mano smegenų, bet
tik aš turiu prieigą prie savo proto. Būtent tai daro jus žmogumi, o ne mašina.
Psichologijos, mokslo apie protą, negalima redukuoti į fiziką, biologiją ir chemiją.
Tačiau yra daug materialistų – žmonių, kurie
tiki, kad egzistuoja tik fizinė materija,
kad vienintelė tikrovė, įskaitant kiekvieną mintį, kiekvieną
jausmą, kiekvieną protą, kiekvieną valią, – visa tai visiškai
paaiškinama judančia materija, tiesiog fiziniais reiškiniais.
Šie materialistai tiki, kad esame ne daugiau nei robotai, o laisva
valia yra iliuzija, mitas.
Kodėl jie tuo tiki? Nes supranta, kad tą akimirką, kai pripažįsta, jog laisva
valia egzistuoja, jog iš tiesų egzistuoja
nematerialus „jūs“, esantis anapus fizinės sferos,
jog iš tiesų egzistuoja protas, o ne tik smegenys,
tuomet turi būti kažkas nefizinio, kas paaiškina
mūsų nefizinį protą.
Dabar, kai naudojatės laisva valia ir nusprendžiate apie visa tai galvoti,
tikriausiai, kaip ir aš, nuspręsite, kad yra Didysis protas,
kuris paaiškina jūsų proto kilmę.
Bet vėlgi, tai yra jūsų pasirinkimas – tai jūsų laisvos valios įrodymas.
Aš esu Frenkas Pastori iš Preigerio universiteto.