Pasaulis buvo I-ojo pasaulinio karo įkarštyje.
Šis karas tęsėsi 4 metus
ir pareikalavo 70 mln. žmonių gyvybių.
Vakaruose Vokietija ruošėsi invazijai
į dar nepaliestą Portugaliją.
Tačiau taikiame Fatimos miestelyje
trys piemenėliai gavo taikos ir meilės žinią,
žinią iš Dangaus.
Vėliau sesuo Liucija dos Santos papasakos
apie savo nuostabią kelionę ir žinią,
patikėtą jai bei jos myilmiems pusbroliui ir pusseserei.
Neberagausiu džiaugsmo tik su Tavimi vienu, Dieve, dalintis Tavo meilės paslaptimis,
bet nuo šiol ir kiti giedos apie Tavo gailestingumo didybę.
Vieną gražią dieną mano pusbrolis Pranciškus, pusseserė Jacinta ir aš
išėjome su avimis į mano tėvų turėtą ganyklą.
Ten praleidome dieną tarp olų, suvalgėme pietus ir meldėmės rožinį.
Pradėjome žaisti su akmenėliais,
taip labai mėgome žaisti.
Tačiau tepažaidėm tik truputėlį ir prasidėjo stiprus vėjas.
Virš medžių pamatėme į mus kažką artėjant.
Jam prisiartinus pamatėme jo bruožus.
Tai buvo jaunuolis, baltesnis už sniegą ir labai gražus.
Priartėjęs jis tarė:
"Nebijokite, esu taikos angelas.
Melskitės kartu su manimi."
Atsiklaupęs jis kakta palietė žemę
ir ragino mus kartoti tris kartus:
"Mano Dieve, tikiu, garbiniu, viliuosi ir myliu Tave,
prašau Tavo atleidimo tiems,
kurie netiki, negarbina, nesivilia ir nemyli Tavęs."
"Mano Dieve, tikiu, garbiniu, viliuosi ir myliu Tave,
prašau Tavo atleidimo tiems,
kurie netiki, negarbina, nesivilia ir nemyli Tavęs."
"Mano Dieve, tikiu, garbiniu, viliuosi ir myliu Tave,
prašau Tavo atleidimo tiems,
kurie netiki, negarbina, nesivilia ir nemyli Tavęs."
Tuomet pakildamas jis pasakė:
"Melskitės taip, Jėzaus ir Marijos Širdys yra dėmesingos jūsų maldavimams."
Jo žodžiai taip giliai įsispaudė mūsų atmintyje,
kad niekuomet nebegalėjome jų užmiršti.
Tai buvo pirmas iš trijų angelo apsireiškimų.
Taikos angelas vėl jiems apsireikš po kelių mėnesių.