10 Dievo įsakymų
Puikumėlis! Džoja, Boti, kelkitės!
Krisai, dar labai anksti.
Pirmieji kolonistai
irgi keldavosi taip anksti.
Įsijuosę kirsdavo medžius, tiesdavo kelius.
Pirmosios Kvantų šeimos iškylos
miške su nakvyne proga
sukūriau gardžiausius sausai užšaldytus pusryčius.
Kaip šaunu, tėti.
Brangusis, ar gali pareguliuoti palapinės kondicionierių?
- Ateinu, Febe.
Maniau, kad gyvensim laukinį gyvenimą gamtoje
žygiuosime pamirštais takais, prausimės
po kriokliu, tyrinėsime urvus, o ne stovyklausime šitaip:
su lėkštėmis ir įrankiais.
Stovykla 274-G.
Sveiki atvykę į Pušų kalno
nacionalinį parką. Čia daug pušų
ir... kalnas.
Pateikit leidimą.
Tikiuosi, vaikai, kad žinote saugaus
stovyklavimo taisykles.
Pirma, jokio landžiojimo į urvus.
Į urvus negalima? - Ne, per daug pavojinga.
Ir neplaukioti prie krioklių.
- Negalima? - Ne. Per daug sūkurių.
Kopti į kalną irgi negalima. - Kaip tai?
Negalima! Žygiuojate tik takais! Ir...
niekas neliečia mano garsiakalbio.
Štai, čia visas sąrašas.
Nepamirškit smagiai leisti laiką čia ant kalno.
Taisyklės, taisyklės...
Še tau ir didžiosios išvykos laisvė.
Radau sausų malkų, Krisai. - Puiku.
Ką gi...
Laužas puikiai liepsnos, su šiomis malkomis.
Eime čia, bičiuliai!
Daug daugiau malkų bus ant... tai yra, apačioje.
Keliaukim šiuo taku.
Palauk mūsų, Krisai.
Čia negali būti teisingas kelias, Krisai!
Džoja, žiūrėk, urvas! Jėga!
Krisai, girdėjai taisykles, negalim...
Taisyklės tam ir yra,
kad jas laužytum. Eime.
Krisai, o jei pasiklysim?
Pasitikėk manim, tikrai nepasiklysim.
Krisai! - Patekom į bėdą, didysis vedly.
Dabar tikrai paklydom.
Nieko mes nepaklydom.
Įsijunk GPS ir nustatyk, kad vestų link išėjimo.
Norėčiau, Krisai,
bet storos urvo sienos blokuoja visus
įeinančius ir išeinančius signalus.
Rodos mūsų paklydimas yra
smagumo laužyti taisykles dalis.
Superknyga!
Pirmas kartas, kai man labiau norisi
eiti kartu, nei likti čia.
Supažindinsiu jus su tauta,
kuri vis išklysta iš kelio,
kol suvokia, kokia laimė yra laikytis taisyklių.
Bent kartą norėčiau nusileisti ant
minkštos sofos.
Mano Geo-jutikliai rodo, kad
atsidūrėme Sinajaus dykumoje,
antrame tūkstantmetyje prieš Kristų.
[tolumoje]...mes norime valgyti!
Kaip jie gali stovyklauti, kai šalia nėra pušų?
Jau 2 mėnesiai kaip išvedei mus iš Egipto,
bet sulaukėm tik alkio ir troškulio!
Boti, paleisk veidų atpažinimo programą.
Gal atpažinsi ką nors iš tos grupės?
Kompiuteris rodo, kad vyrukas viduryje
yra Mozė, izraelitų vedlys.
Kaip čia išliksim?
Neturim maisto pamaitinti savo šeimas!
Nei vandens atsigerti!
Prašau, jūs turit tikėti!
Argi Dievas neatvarė kurapkų,
kai anąkart buvom alkani?
Dievas prižadėjo mano broliui Mozei...
Kai vergavom, buvo geriau!
Egiptiečiai bent jau kasdien valgyti davė. - Taip!
Dievas mus atvedė čia ne tam, kad mirtume.
Pasitikėkite, kad Viešpats parūpins.
Jis pasakė: "Atsiųsiu duonos iš dangaus kaip lietų"
Tikiuosi, nepradės lyti kiaušiniais... gali skaudėti.
Moze, žiūrėk.
Ar sninga?
Zacharijau, ko keli triukšmą?
Visa stovykla padengat šiomis snaigutėmis.
Matyt, vakar vakare prikrito
tiesiai iš dangaus.
Paprastai Botis būna skanesnis su tepamuoju sūreliu.
Tik nepakišk jiems keistų minčių, Džoja.
Kas tai?
Tai vadinama mana.
Kaip Viešpats ir žadėjo.
Duonos užteks visiems.
Zacharijau, prirink šios manos.
Liepk visiems stovykloje prisirinkti
jos sau pakankamai -
bet ne daugiau, negu reikia vienai dienai.
Nes Viešpats taip nurodė.
Mes jums padėsim.
Tai bent! Įdomu, iš kokios jis genties?
Moze, kodėl Dievas kalba tik tau?
Jis ir mūsų Dievas. Norime jį pamatyt.
Iš kur mums žinoti, ar tu tikrai
išdėstai jam visus mūsų poreikius?
Duona nepadės, jei mirsim iš troškulio.
Ar pagaliau turėsite tikėjimo?
Netrukus prieisime Sinajaus kalną.
Ten vėl prašysiu Dievo vedimo.
Kaip galim būti tikri, kad Mozė
žino, kur mus veda?
Man atrodo, kad jis vedžioja mus ratais.
Kai kurie neatrodo dėkingi
išvesti iš vergovės.
Sunku mums visiems.
Kai buvom vergai, mums nurodydavo, kaip gyventi:
kada keltis, kada gulti,
kokį darbą dirbti, ką valgyti.
Daug taisyklių. - Argi tai ne siaubinga?
Dabar, kai esam laisvi, ir nėra taisyklių, mus nukreipiančių,
sunku suprasti, ką daryti,
arba kas gera ir kas bloga.
O man atrodo šaunu, kai nėra taisyklių.
Pasakyk Izraelio vaikams:
"Matėte, ką padariau Egipte,"
ir žinote, kad atvedžiau jus čia,
kaip galingas erelis kad neša savo jauniklius.
Jei paklusite Man ir laikysitės sandoros,
būsite mano nuosavybė,
brangesnė už visas kitas tautas.
Iš tikrųjų man priklauso visa žemė,
bet jūs būsite mano
kunigiška karalystė ir šventa tauta, -
sako Viešpats.
Ar sutinkat?
Ar laikysitės sandoros susitarimo su Dievu
ir žinote, kad Jis laikysis
sandoros su savo tauta?
Darysime viską, kaip Viešpats įsakė.
Tuomet ruoškitės. Nes Dievas liepė man
pašvęsti jus šiandien ir rytoj.
Išsiskalbkite drabužius ir būkit pasirengę trečią dieną.
Nes tą dieną Viešpats
nužengs ant Sinajaus kalno
savo tautos akivaizdoje.
Gal Dievas pasakys,
kaip išsikrapštyti iš to urvo,
kai Superknyga sugrąžins mus ant Pušų kalno?
Atminkit, Viešpats davė mums
taisykles šiai šventai dienai.
Niekam nevalia artintis prie kalno
ar jį liesti, kol Jis bus ten.
Ir vėl tos nelemtos taisyklės.
Kokios ten buvo taisyklės?
Nekopti į kalną?
Nestovėti ant žemės? Pala, ne tokios...
Kas čia dedasi?
Aš esu Viešpats, jūsų Dievas,
Kuris išvedžiau jus iš Egipto,
kur buvote vergai.
Neturėk ir negarbink kitų dievų, tik mane vieną.
Nedaryk jokių stabų, kurie vaizduotų, kas yra danguje,
žemėje ar vandenyje, ar po žeme.
Klausykitės, Viešpats duoda
mums savo įsakymus.
Moze, jei tu mums kalbėsi, klausysimės.
Bet neleisk Dievui kalbėti
tiesiogiai mums, nes mirsim.
Šios deginamosios aukos krauju
pašventinu šį aukurą, kurį Viešpats
įsakė man pastatyti.
Dievas šaukia mane ant kalno viršūnės,
kur duos savo įsakymus.
Jozuė eis su manimi.
Aaronai, čia vadovauti palieku tave.
- Jis mano. - Ne, jis mano.
40 dienų, o iš jo nė žodžio.
Kažin ar Mozė apskritai grįš?
Daugiau nedirbsiu jokių darbų.
Mūsų kantrybė išseko.
Atrodo, Dievas mus pamiršo!
Aš sakau, pasidarykime savo dievą!
Tokį, kurį galėtume matyti ir paliesti.
Ne, Dievas liepė nedaryti sau drožinių!
Jis davė mums taisykles.
Taisyklės yra tam, kad jas laužytume.
Taisyklės tam ir yra, kad jas laužytume.
Vargeli, taip neturėtų būt.
Gerai jau, gerai. Suneškit man
visus auksinius auskarus ir kitus papuošalus.
Turime rasti Mozę ir pranešti jam.
Negalim.
Dievas uždraudė mums kopti į kalną.
Mums visai nebūtina kopti į kalną.
Juk turime Robotuką!
Aš? Norit, kad kopčiau ten?
Visai pamiršau.
Vėluoju į pianino pamokas.
Turiu eiti...
Ne. Tu gali rasti Mozę ir likdamas čia.
Pasitelk super teleskopinį infraraudonąjį dūmų filtrą
ir lazerinį regėjimą. Nagi, pirmyn.
Kaip jam tai pavyksta?
Nieko. Akmenys. Akmenys. Akmuo.
- Mozė. Akmuo. - Boti!
Mozė! Radau jį! Jis gyvas!
Aš esu Viešpats, tavo Dievas, kuris
išvedžiau tave iš Egipto, iš vergijos namų.
Neturėsi kitų dievų, tiktai mane.
Nedaryk sau jokio atvaizdo to, kas yra
aukštai danguje, žemai žemėje
ar po žeme vandenyje.
Nenaudosi piktam Viešpaties, savo Dievo, vardo,
nes Viešpats nepaliks nenubausto to,
kuris piktam naudoja Jo vardą.
Atsimink ir švęsk šabo dieną,
Šešias dienas dirbsi visus savo darbus,
o septintoji diena yra Viešpaties šabas,
poilsio diena.
Gerbsi savo tėvą ir motiną,
kad ilgai gyventum žemėje,
kurią Viešpats Dievas tau duoda.
Nežudysi.
Būsi ištikimas sutuoktiniui.
Nevogsi.
Neliudysi melagingai prieš kitus.
Negeisi nieko, kas priklauso kitam:
ar tai būtų namas,
ar žmona, ar vyras,
ar vergas, ar asilas,
ar bet koks kitas turtas.
Skubėk tuojau pat žemyn.
Tavo žmones, kuriuos išvedei iš Egipto,
nedorai pasielgė.
Dabar palik mane vieną,
kad mano įniršis jiems įsiliepsnotų
ir juos sunaikinčiau.
Tuomet iš tavęs, Moze,
padarysiu didelę tautą.
Be taisyklių jie pamiršo,
kas gera ir kas bloga.
Stabmeldžiai!
Aaronai, ką jie padarė?
Meldžiau Jo nesunaikinti savo tautos,
bet dabar pažiūrėkit,
ko sau pridirbot...
Kas renkatės būti Viešpaties pusėje,
ateikit pas mane.
Džoja, aš tuoj grįšiu.
Aaronai, kaip jaučiatės?
Mano, kaip lyderio, silpnumas
tokią daugybę išvedė iš kelio.
Vakar, stovėdamas priešais aukurą,
prašiau Dievo atleidimo.
Jis atleis, tiesa?
Krisai, viena žinau tikrai:
Dievas yra geras mums
net ir didžiausio mūsų silpnumo akimirkomis.
Jo meilė niekada nesibaigia.
Teisybė, kad šitie žmonės nuodėmingi
ir maištingi. Bet atleisk mūsų nuodėmes
ir leisk būti Tavąja tauta.
Štai, Aš sudarau sandorą su jumis.
Tarp jūsų darysiu tokius stebuklus,
kokių niekas nematė šioje žemėje.
Aplinkinės tautos drebės iš baimės,
žinodamos, kad tai Aš atlikau tuos
didžius darbus. Bet privalėsite laikytis,
ką jums įsakau šiandien.
Viešpats Dievas atleido savo tautai.
Izraeli, klausykis priesakų ir
nurodymų, kurių pamokysiu laikytis,
kad liktumėte gyvi, eitumėte ir
užvaldytumėt kraštą, kurį Viešpats,
jūsų tėvų Dievas, jums duoda.
Viešpats pasakė, kad jau metas palikti Sinajų
ir keliauti į kraštą,
tekantį pienu ir medumi.
Krisai, grįžtam namo. Tik nežinom,
kaip išlįsti iš urvo.
Bičiuliai, labai atsiprašau.
Nesilaikiau taisyklių. Tai aš
pasukau kelio rodyklę į kitą pusę.
Dėl to išklydome iš pagrindinio tako.
Kodėl taip pasielgei, Krisai?
Man nusibodo laikytis taisyklių.
Bet parko taisyklės skirtos
mums apsaugoti.
Kai nekreipiam į jas dėmesio,
viskas tarsi sugriūna...
Džiaugiuosi, kad tą supratai, sūnau.
Tėti, mama. Jūs mus suradot!
Dėkokite parko prižiūrėtojui.
Bobas, mano vardas.
Nieko ypatingo nedariau.
Tik pasitelkiau pagrindines pėdsekių taisykles.
Nepamaišė ir tai, kad iš Bočio
visą kelią lašėjo alyva, palikusi pėdsaką
- Geras! - Nieko čia gero.
Sutriks funkcijos. - Ramiau, Boti.
Profesoriau, be alyvos mano sistema tuoj perkais.
Dabar, sekdami tavo paliktais pėdsakais
grįšim atgal.
Puiku, paskui mane!
Aš visus jus išvesiu pagal mano
strategiškai paliktus alyvos pėdsakus.
Argi aš ne šaunus robotas?
Esu parko prižiūrėtojas.
Moku išsikapstyti iš keblios padėties.
Gyevnu palapinėj ir nemoku nuomos.
Jėzaus, Tu mirei ant kryžiaus
ir prisikėlei, kad išgelbėtum pražuvusius.
Atleisk man visas mano nuodėmes.
Būk mano Gelbėtojas, Viešpats ir
Draugas.
Pakeisk mano gyvenimą,
atnaujinki jį.
Padėk man gyventi Tau ir dėl Tavęs.
Pakeisk mano gyvenimą,
atnaujinki jį.
Padėk man gyventi Tau ir dėl Tavęs.
Jėzaus, Tu mirei ant kryžiaus
ir prisikėlei, kad išgelbėtum pražuvusius.
Atleisk man visas mano nuodėmes.
Būk mano Gelbėtojas, Viešpats ir
Draugas.
Pakeisk mano gyvenimą,
atnaujinki jį.
Padėk man gyventi Tau ir dėl Tavęs.
Pakeisk mano gyvenimą,
atnaujinki jį.
Padėk man gyventi Tau ir dėl Tavęs.
Pakeisk mano gyvenimą ir atnaujink jį!
Padėk man gyventi Tau ir dėl Tavęs.
Pakeisk mano gyvenimą,
ir atnaujink jį.
Padėk man gyventi Tau ir dėl Tavęs.
Išvertė Rūta Rušinskienė
www.krikscioniskifilmai.lt