Atrodytų, kad iš visų Dešimties įsakymų mažiausiai aiškinti reikia šeštąjį, nes jis
atrodo toks aiškus. Labiausiai paplitusiame Biblijos vertime į anglų kalbą –
Karaliaus Jokūbo Biblijos vertime – jis rašomas taip: „Neužmušk“.
Tačiau tiesa yra visiškai priešinga.
Jis turbūt mažiausiai suprantamas iš visų Dešimties įsakymų.
Taip yra dėl to, kad originale hebrajų kalba nesakoma: „Nežudyk“, t. y. „neužmušk“. Jame sakoma: „Neatlik žmogžudystės“.
Ir hebrajų, ir anglų kalbose yra du žodžiai, reiškiantys gyvybės atėmimą: vienas jų yra „žudyti“, „užmušti“
(hebrajiškai „harag“), o kitas – „atlikti žmogžudystę“ (hebrajiškai „ratzach“). Jie nepaprastai skiriasi.
„Nužudyti“ reiškia 1) atimti bet kokią gyvybę – tiek žmogaus, tiek gyvūno;
2) atimti žmogaus gyvybę tyčia arba atsitiktinai;
3) atimti žmogaus gyvybę teisėtai
arba neteisėtai, moraliai arba amoraliai. Kita vertus, žmogžudystė gali reikšti tik vieną dalyką –
neteisėtą arba amoralų žmogaus gyvybės atėmimą.
Štai kodėl sakome: „Užmušiau uodą“, o ne „Nužudžiau uodą“ [„žmogžudystės“ reikšme].
Ir todėl sakytume: „darbininkas buvo netyčia užmuštas“, o ne
„darbininkas buvo netyčia nužudytas“.
Taigi kodėl Karaliaus Jokūbo Biblijos vertime yra pavartotas žodis „užmušti“, o ne „nužudyti“ („atlikti žmogžudystę“)?
Todėl, kad prieš 400 metų, kai buvo atliktas vertimas, žodis „užmušti“ buvo sinonimas terminui „atlikti žmogžudystę“.
Dėl to kai kurie žmonės nesupranta, kad anglų kalba nuo 1610 m. pasikeitė, todėl
mano, kad Dešimčia Dievo įsakymų draudžiamas bet koks žudymas. Tačiau, žinoma, taip nėra.
Jei Dešimčia Dievo įsakymų būtų draudžiama žudyti, mums visiems tektų būti vegetarais –
būtų draudžiama užmušti gyvūnus. Ir visi turėtume
būti pacifistai, nes negalėtume užmušti net gindamiesi.
Tačiau nereikia žinoti, kaip vystėsi anglų kalba, kad suprastumėte, jog Dešimčia Dievo
įsakymų negalėjo būti uždraustas bet koks žudymas. Toje pačioje Biblijos dalyje, kurioje yra
Dešimt įsakymų, – Penkiose Mozės knygose, žydų vadinamose Tora,
įsakoma skirti mirties bausmę už žmogžudystę, leidžiama žudyti kare, nurodoma
aukoti gyvūnus ir leidžiama valgyti mėsą.
Labai svarbu teisingai suprasti įsakymą, kuriuo draudžiama žudyti, nes, nors beveik visuose šiuolaikiniuose
vertimuose šis įsakymas teisingai parašytas „Nežudyk“ [„Neatlik žmogžudystės“], daugelis žmonių remiasi Karaliaus Jokūbo Biblijos vertimu,
kad pateisintų dvi biblinio pagrindo neturinčias pozicijas:
priešinimąsi mirties bausmei ir pacifizmą.
Kalbant apie mirties bausmę ir Bibliją, reikia pasakyti, kad vienintelis įstatymas, esantis kiekvienoje
iš penkių Mozės knygų, yra tai, kad žmogžudžiai turi būti nubausti mirties bausme. Mirties bausmės priešininkai gali
laisvai laikytis nuomonės, kad visiems žudikams turėtų būti leista gyventi. Tačiau jie neturi teisės remtis Biblija,
savo nuomonei pagrįsti. Vis dėlto daugelis taip daro. Ir jie visada remiasi įsakymu
„Nežudyk“. Tačiau, kaip dabar turėtų būti visiškai aišku, šiame įsakyme sakoma visai ne tai,
todėl tai yra klaidingas argumentas.
Kalbant apie pacifizmą – įsitikinimą, kad visada neteisinga žudyti žmogų, vėlgi kiekvienas gali
laisvai laikytis šios pozicijos, kad ir kokia amorali ji būtų. O kokiu
kitu žodžiu, išskyrus „amoralu“, galima apibūdinti draudimą žudyti žmogų, kuris, tarkime, kino
teatre arba mokykloje žudo nekaltus vyrus, moteris ir vaikus?
Tačiau nesąžininga cituoti įsakymą, kuriuo draudžiama žudyti, siekiant pateisinti pacifizmą.
Yra moralus žudymas – akivaizdžiausias, kai žudoma ginantis nuo agresoriaus – ir
yra amoralus žudymas. Jis įvardijamas žodžiu „žmogžudystė“.
Dešimt Dievo įsakymų pavaizduoti ant dviejų plokščių. Visi penki
antrojoje plokštėje esantys įsakymai yra susiję su mūsų elgesiu su
kitais žmonėmis. Pirmasis šiame sąraše yra „Nežudyk“. Kodėl?
Todėl, kad žmogžudystė yra baisiausias veiksmas, kokį tik žmogus gali atlikti.
Kiti keturi įsakymai – draudimas vogti, svetimauti, melagingai liudyti ir
geisti [svetimo žmogaus arba turto] – yra sunkūs nusižengimai. Tačiau žmogžudystė šiame sąraše pirmoji, nes
sąmoningai atimti nekalto žmogaus gyvybę yra baisiausia, ką galime padaryti.
Kai kitą kartą išgirsite ką nors, kas, sakydamas „Nežudyk“ [„Neužmušk“], remiasi Šeštuoju įsakymu,
švelniai, bet tvirtai paaiškinkite, kad iš tikrųjų jame parašyta „Neatlik žmogžudystės“.
Aš esu Denisas Preigeris.