Yra senas anekdotas apie Septintąjį įsakymą „Nesvetimauk“.
Mozė nusileidžia nuo Sinajaus kalno ir paskelbia: „Turiu gerų ir blogų žinių.
Gera žinia ta, kad aš pasiekiau, jog Jis sumažintų [įsakymų skaičių] iki dešimties. Bloga žinia ta, kad draudimas svetimauti lieka“.
Anekdotas iškalbingas. Draudimas susituokusiam asmeniui lytiškai santykiauti su kuo nors kitu, išskyrus
savo sutuoktinį, daugeliui žmonių gali būti pats sunkiausias iš Dešimties įsakymų.
Priežastis neturėtų būti sunku atspėti.
Viena iš jų yra didžiulė lytinio potraukio galia. Jį gali būti labai sunku suvaldyti
visą santuokos laikotarpį, ypač kai patrauklus pašalinis asmuo tampa seksualiai arba romantiškai
prieinamas. Kita priežastis – žmogaus troškimas mylėti ir būti mylimam.
Normaliems žmonėms nėra galingesnio jausmo už meilę. Jei žmogus įsimyli ką nors
būdamas susituokęs, jam reikia labai stengtis, kad su tuo žmogumi nesvetimautų.
O jei dar pridėsime nelaimingą aplinkybę – santuoką be meilės, svetimavimui atsispirti
pasidaro dar sunkiau. Štai kodėl anekdotas, kurį papasakojau pradžioje, yra juokingas –
jis atspindi tiesą.
Kodėl draudimas svetimauti įeina į Dešimtį Dievo įsakymų? Todėl, kad, kaip ir kiti devyni, jis
būtinas aukštesnei civilizacijai formuoti ir palaikyti. Svetimavimas kelia grėsmę pačiam civilizacijos, kurią
siekiama sukurti Dešimčia Dievo įsakymų, pagrindui. Tas pamatas yra šeima – susituokę tėvas
ir motina bei jų vaikai. Biblijoje draudžiama viskas, kas kelia grėsmę šeimai.
Vienas iš pavyzdžių – svetimavimas. Kitas pavyzdys – nepagarba tėvui ir motinai.
Taip pat draudimas į šeimą įtraukti bet kokį [netinkamą] seksualumą –
incestą yra trečias pavyzdys.
Kodėl šeima tokia svarbi? Nes be jos neįmanomas socialinis stabilumas.
Nes be jos neįmanoma iš kartos į kartą perduoti visuomenės vertybių.
Nes įsipareigojimas žmonai ir vaikams daro vyrus atsakingesnius ir brandesnius.
Nes šeima labiau nei bet kas kitas patenkina giliausius emocinius ir materialinius daugumos moterų poreikius.
Ir niekas neprilygsta šeimai, suteikiančiai vaikams saugią ir stabilią vaikystę.
Kodėl neištikimybė kelia grėsmę šeimai? Akivaizdžiausia priežastis yra ta, kad lytiniai santykiai ne
su sutuoktiniu gali pernelyg lengvai nuvesti prie to, kad vienas arba abu sutuoktiniai paliks santuoką.
Neištikimybė neturėtų automatiškai nulemti skyrybų, tačiau dažnai taip nutinka.
Yra dar viena priežastis, dėl kurios neištikimybė gali sugriauti šeimą. Ji gali nulemti nėštumą ir vaiko gimimą. Beveik
visais atvejais vaikas pradės gyvenimą be šeimos,
t. y. be susituokusių tėvo ir motinos, – šeimos, kurią galėtų vadinti sava.
Ir jei neištikimybė nesunaikina šeimos, ji beveik visada labai kenkia santuokai.
Be jaučiamos išdavystės ir pasitikėjimo praradimo, tai reiškia, kad svetimaujantis
partneris gyvena nesąžiningai. Kai vyras arba žmona turi lytinių
santykių ne su sutuoktiniu, jų mintys nuolat sukasi apie tą kitą asmenį
ir apie tai, kaip apgauti sutuoktinį. Apgaulingas gyvenimas, kurį neišvengiamai nulemia neištikimybė,
galiausiai pakenkia santuokai, net jei išduotasis sutuoktinis nežino apie romaną.
Galiausiai įsakymas, kuriuo draudžiama svetimauti, nėra papildytas išnaša, kurioje būtų rašoma, kad svetimauti leidžiama, jei abu
sutuoktiniai su tuo sutinka. Sutuoktiniai, kurie užsiima nesantuokiniais lytiniais santykiais
vyrui arba žmonai leidus, gal ir neskaudina savo sutuoktinio, bet vis tiek
kenkia santuokos institucijai. Šio įsakymo priežastis yra būtent šeimos apsauga,
o ne sutuoktinių apsauga nuo emocinio skausmo.
Daugelis santuokų, deja, patiria sunkumų. Ir nė vienas iš mūsų neturi teisės spręsti
apie kitų elgesį šioje srityje. Niekas nežino, kas vyksta kito žmogaus santuokoje.
O jei žinotume, dažnai galėtume suprasti, kodėl vienas arba kitas ieškojo meilės už santuokos ribų.
Tačiau jokia aukštesnė civilizacija negali būti sukurta ir išlikti, jei pateisina svetimavimą.
Štai kodėl ji draudžiama Dešimtyje Dievo įsakymų.
Aš esu Denisas Preigeris.