Devintasis iš Dešimties įsakymų yra „Neliudysi melagingai prieš savo artimą“.
Tai reiškia du dalykus: „Nemeluok liudydamas teisme“
ir „Nemeluok“. Taškas.
Atminkite: tam, kad koks nors veiksmas būtų uždraustas arba
kad jo būtų reikalaujama Dešimtyje Dievo įsakymų, jis turi būti esminis kuriant civilizaciją. Kad ir koks svarbus galėjo būti jodinėjimas ant
asilo, kai buvo duoti Dešimt Dievo įsakymų, tarp jų nėra įsakymo atsakingai
jodinėti asilu. Visuomenė gali išlikti, jei joje yra blogų jojikų asilais.
Tačiau ji negali išlikti, jei egzistuoja nepagarba tiesai tiek teismo salėje, tiek už
jos ribų. Jei žmonės teismo salėje duoda melagingus parodymus, negali būti teisingumo. O bent be teisingumo vilties
negali būti jokios civilizacijos.
Hebrajų Biblija šiuo klausimu buvo tokia griežta, kad liudytojui, davusiam melagingus parodymus,
buvo skiriama tokia pati bausmė, kokia būtų buvusi skirta kaltinamajam, jei melagingais
parodymais būtų buvę patikėta. Taigi nusikaltimo, už kurį būtų buvę baudžiama mirtimi, atveju
melagingas liudytojas galėjo būti nubaustas mirties bausme.
Tačiau akivaizdu, kad įsakyme kalbama apie tiesą apskritai, ne tik teismo salėje.
Tiek didysis XII a. žydų komentatorius Ibn Ezra, tiek vienas įtakingiausių
XX a. biblistų Brevardas Čaildsas iš Jeilio universiteto sutiko, kad
įsakymas yra susijęs su tiesos sakymu apskritai. Kaip pažymėjo Čaildsas, jei Dešimt Dievo įsakymų
būtų susiję tik su tiesa ir melu teismo salėje, į juos būtų
buvęs įtrauktas toks žodis kaip „teisme“.
Visuomenėje yra daug svarbių vertybių, tačiau tiesa, ko gero, yra svarbiausia.
Gerumas ir atjauta gali būti svarbiausios vertybės mikro-, arba asmeninėje, srityje,
tačiau makro-, arba visuomenės, srityje tiesa yra dar svarbesnė už atjautą arba gerumą.
Beveik visos didžiosios visuomenės blogybės, tokios kaip vergovė Afrikoje, nacizmas
ir komunizmas, buvo grindžiamos melu.
Buvo vergvaldžių, nacių ir komunistų, kurie asmeniniame gyvenime buvo atjaučiantys, tačiau visi
jie sakė ir dauguma jų tikėjo tam tikru didžiuliu melu, kuris leido
jiems prisidėti prie didelio blogio. Juodaodžių vergovė tapo įmanoma daugiausia dėl melo, kad juodaodžiai
iš prigimties yra prastesni už baltuosius. Holokaustas būtų buvęs neįmanomas, jei dešimtys
milijonų žmonių nebūtų patikėję melu, kad žydai buvo iš prigimties prastesni už vadinamuosius arijus.
Komunistinis totalitarizmas taip pat buvo visiškai pagrįstas melu. Štai kodėl Sovietų Sąjungos
Komunistų partijos laikraštis buvo pavadintas „Pravda“ – rusiškas žodis, reiškiantis „Tiesa“,
nes partija, o ne objektyvi tikrovė buvo tiesos šaltinis.
Atskiri sadistai ir sociopatai gali padaryti palyginti nedaug blogio.
Kad būtų galima nužudyti milijonus, daugybė normalių, net padorių žmonių turi tikėti melu.
Masinis blogis įvykdomas ne todėl, kad daugybė žmonių siekia būti žiaurūs, o todėl, kad jie yra
maitinami melu, įtikinančiu juos, jog tai, kas yra blogis, iš tikrųjų yra gėris.
Tačiau viena didelė kliūtis sakyti tiesą yra ta, kad
tikintieji tikslais, įskaitant gerus tikslus, kuriems tiesa nėra pagrindinė vertybė, bus labai linkę meluoti, kad pasiektų savo tikslą.
Yra daugybė pavyzdžių. XX a. devintajame dešimtmetyje, siekdamas kelti benamių klausimą, pagrindinis
jų teisių gynėjas teigė, kad Jungtinėse Amerikos Valstijose yra 2–3 milijonai benamių.
Po daugelio metų per nacionalinę televiziją jis prisipažino, kad turėjo pateikti skaičių ir
jį išgalvojo. Tikrasis skaičius buvo nuo 250 000 iki 350 000.
Panašiai ir kovos su vėžiu grupės buvo pričiuptos gerokai perdėjusios kasmet krūties
vėžiu sergančių moterų skaičių. Kodėl? Kad įbaugintų daugiau moterų ir
priverstų jas tikrintis mamografu. Vėlgi melas dėl gero tikslo. Kodėl melas dėl gerų
tikslų yra žalingas? Nes jei nežinome, kas yra tiesa, kaip ir
kur galime žinoti, kaip tinkamai paskirstyti ribotus visuomenės išteklius?
O blogiausiais atvejais tai iškreipia visuomenės prioritetus, todėl daro didelę žalą.
Dešimt Dievo įsakymų yra skirti mums visiems įspėti, kad, išskyrus labai retas išimtis,
pavyzdžiui, skubų nekaltos gyvybės gelbėjimą, joks reikalas nėra svarbesnis už tiesos sakymą.
Dešimt Dievo įsakymų yra didžiausias kada nors parengtas instrukcijų sąrašas, kaip sukurti gerą visuomenę.
Tačiau tokios visuomenės neįmanoma sukurti arba išlaikyti, jei ji nesiremia tiesa.
Aš esu Denisas Preigeris.