Ar egzistuoja toks dalykas kaip tiesa?
O gal viskas, įskaitant tiesą, yra asmeninės
nuomonės ar pasirinkimo pareiškimas?
Kitaip tariant – ar tiesa yra reliatyvi?
Šiuo atveju atidėkime į šalį mokslinį kampą.
Taip, galite sėdėti ant sofos ir atrodyti, kad nejudate, bet kadangi Žemė ties
pusiauju sukasi 1100 mylių per valandą greičiu,
jūs, žiūrint iš tos perspektyvos, judate
– ir labai greitai.
Aš kalbu ne apie tokį reliatyvumą.
Apsiribokime kasdieniškesniais klausimais apie tiesą.
Pavyzdžiui, ar ji egzistuoja?
Kažkada atsakymas į šį klausimą buvo akivaizdus –
dažniausiai apsiribojantis vėlyvomis diskusijomis koledžo
bendrabučiuose.
Bet dabar jau nebe.
Tiesa išgyvena sunkius laikus.
Baltoji moteris jaučiasi esanti juodaodė ir taip prisistato.
Ji kyla karjeros laiptais NAACP vadovybėje, kol jos prasimanymas iškyla į viešumą.
Tačiau ji atsisako ramiai pasitraukti.
Ji jaučiasi juodaodė, todėl ji yra juodaodė.
69-erių metų vyras Nyderlanduose pateikia peticiją
teismui, kad teisiškai pakeistų savo amžių į 49-erius,
nes jis taip jaučiasi.
Ir, žinoma, regis kasdien, vyrai (ir vis daugiau berniukų), turintys visas
chromosomas ir kūno dalis, kurios daro juos aiškiai vyriškus, pasiskelbia esantys
moterys; o moterys (ir vis daugiau mergaičių) taip pat pasiskelbia esančios vyrais.
Jie jaučiasi esantys vienos ar kitos lyties, todėl jie ir yra tos lyties.
Ir mes privalome tai priimti, nepaisant to, kokia yra tiesa.
Viename populiariame vaizdo įraše 1 m 75 cm ūgio baltaodis
amerikietis vyras prašo Vašingtono universiteto studentų
pripažinti, kad jis yra kinas, arba 1 m 96 cm ūgio, arba moteris.
Kai kurie dvejojo, bet niekas jam nepasakė, kad tai, ką jis sako, nėra tiesa – kad jis
nėra tas, kuo sakosi esąs.
Tai būtų „bjauru“ – ir „netolerantiška“.
Šis „tiesa tau, bet ne man“ reliatyvizmas kelia nerimą, nes reikalauja priimti
akivaizdžius prieštaravimus, neigti realybę ir sveiką protą.
Vietoj to, kad derintume savo gyvenimus prie tiesos,
reikalaujama, kad tiesa prisiderintų prie mūsų.
Tačiau taip gyventi labai sunku, jau nekalbant
apie tai, kad tai visiškai nepraktiška.
Kad galėtume aiškiai mąstyti ir orientuotis gyvenime, mes
remiamės nuo proto nepriklausomomis universaliomis tiesomis.
Kitu atveju mes greitai pasiklystame.
Turi būti tam tikri dalykai, kurie tiesiog yra – dalykai, kurie yra tiesa.
Šis kelias visiems rodo į Šiaurę, nesvarbu, ko kas nors norėtų ar nuoširdžiai tikėtų.
Taigi, kas yra tiesa?
Iš esmės, tiesa yra atitikimas tikrovei.
Istorija, teiginys ar įsitikinimas yra teisingas
tik tada, jei jis sutampa su tuo, kas yra tikra.
Tai tarsi veržliaraktis, idealiai tinkantis varžtui.
Tikrovė nulemia tiesą; tikrovė padaro kažką tiesa.
Sakyti „Žemė yra plokščia“ arba „Mėnulis yra pagamintas iš žalio sūrio“ yra melas.
Kodėl?
Nes tai neatitinka tikrovės.
Iki visai neseniai, viso švietimo tikslas didžiąja dalimi buvo tiesos siekimas.
Pavyzdžiui, Harvardo universiteto šūkis yra „Veritas“, kas lotyniškai reiškia „Tiesa“.
Dabar jau nebe.
Bet kas, sakantis, kad švietimas turėtų būti
apie tiesos siekimą, nedelsiant nutildomas
atkertant: „Kieno tiesa?“
Žmonės vis dažniau kalba apie „mano tiesą“ arba sako „tai tiesa man“, arba „jūsų
realybė“ – tarsi tiesa būtų tik nuomonės ar perspektyvos klausimas.
2018 m. „Auksinių gaublių“ apdovanojimuose Oprah Winfrey
pagarsėjo pasakiusi, kad „kalbėti savo tiesą
yra galingiausias įrankis, kokį visi turime“.
Taip, jūs galite turėti savo patirtį ar savo požiūrį.
Bet nėra tokio dalyko kaip „jūsų tiesa“ ar „mano tiesa“.
Yra tik tiesa – tai, kas yra tiesa visiems.
Kaip pastebėjo „Wall Street Journal“ autorius Byronas Tau:
„Oprah pavartojo frazę, kurią, pastebėjau,
šiomis dienomis naudoja daugybė kitų įžymybių: 'jūsų tiesa' vietoje 'tiesa'.“
Tačiau jis pridūrė: „'jūsų tiesa' pakerta bendrų faktų idėją.“
Ir štai dar viena problema su „jūsų tiesa“: jei „jūsų tiesa“ yra tiesa, tai bet kas,
kas nesilaiko tos tiesos, turi būti neteisus.
Tai skamba labai panašiai į narcisizmą.
Ir tai yra intelektualinės patyčios.
„Tikėk 'mano tiesa' – arba gailėsiesi.“
Nelabai pozityvi, tiesą palaikanti žinutė.
Taip, tiesa išgyvena sunkius laikus.
Taigi apibendrinkime: Tiesa negali būti reliatyvi.
Jei ji reliatyvi, tai nėra tiesa.
Sakyti „nėra tiesos visiems žmonėms“ reiškia skelbti tiesą visiems žmonėms.
Iš esmės jūs sakote: „Tai tiesa, kad tiesos nėra!“
O pareikšti, kad tiek jūsų, tiek mano nuomonės yra
teisingos, net jei jos prieštarauja viena kitai,
reiškia kalbėti nesąmones.
Tiesa nėra nuomonė ar pasirinkimas.
Ji nėra subjektyvi ar reliatyvi.
Ji yra neišvengiama, nes tikrovė yra neišvengiama.
Jokios dviprasmiškos kalbos to nepakeis.
Ir tai yra tiesa.
Aš esu Paul Copan, knygos „True for You, But Not
for Me“ autorius, specialiai „Prager University“.